Det eneste jeg ved, er, at hun har en ring, men ingen mand.
- Vi må finde ud af, hvor han er. - Har hun nogen familie?
Ja, ifølge billederne på bordet.
Hør sikkerhedsfolkene, om de har overvågning af,
hvorvidt hun har haft besøg det sidste halve døgn.
- Den anden hjemmesko er heroppe. - Ja?
Det er usandsynligt,
at man ville gå ned ad trapperne med kun en på.
Det er sent på aftenen, og hun skal på toilettet,
så hun glemmer den. Hun er desorienteret, ikke?
Der er kun et brud, og det er kraftigt nok til,
at hun faldt fra tre en halv meters højde og ikke rullede ned ad trapperne.
Du har ret.
Skriver du på Twitter?
Læg telefonen væk.
Det er muligt, at hun er blevet kastet.
Ikke?
"Nu, hvor lejligheden overfor er ledig,
"vil jeg diskutere muligheden for, at jeg køber den selv.
"Jeg forsøger ikke at udnytte fru Lonnigans så pludselige død,
"men man må indrømme, at den søde skat havde et godt liv
"og levede længere, end de fleste kunne ønske."
NYPD. Åbn op.
NYPD.
"Tag venligst også til betragtning,
"at jeg erklærede min interesse for over to år siden, da hun blev syg første gang.
"Jeg venter på jeres tidligst mulige svar.
"Hilsner, Abigail Clayton."
Kan du fortælle mig om de lejere, der bor overfor fru Lonnigan?
- Hvad hedder de? - Åh ja. Det er Abigail Clayton.
Abigail Clayton. Hvad kan du fortælle om hende?
Tja, ikke...
Ikke meget, hr. Jeg har aldrig mødt hende.
- Har du aldrig mødt hende? - Nej. Jeg beklager.
Klandermann. Ja.
Et par timer til, har jeg fået at vide.
- Kan jeg få en kaffe? - Ja, det er uundgåeligt.
Vi beklager... Ja.
Det er en forstyrrelse. Du er...
Ja. Tak.
Beklager. Hvad spurgte du om?
Du sagde, at du aldrig har mødt lejeren overfor...
Nej, det har jeg ikke. Jeg har boet her i...
Elleve år.
Hun flyttede ind, før jeg kom til, så vi har aldrig mødtes.
På elleve år har du aldrig interageret med hende?
Det er ikke helt korrekt, hr.
Hver dag eller aften på et givent tidspunkt,
skubbede hun et brev under min dør.
Jeg er den eneste her, der kommunikerer med hende.
Mad, beklædning, hvad som helst, så leverer jeg det.
Jeg stiller det i gangen, banker på og går.
Hun forlader aldrig lejligheden. Aldrig.
Så på den måde har vi kommunikeret.
- Det er lidt underligt. - Det er Columbus Circle, hr.
Intet virker underligt her.
Jeg vil bede dig komme ind til stationen...
- Virkelig? ...når du har fri. Hvornår er det?
Er det nød...
21.30. Jeg får fri 21.30.
Ja, så...
Jeg prøver lige en gang til.
Frøken Clayton? Åbn op, tak. Det er NYPD.
Jeg ved, du er derinde. Hør, jeg forsøgte at ringe, jeg...
Jeg skal bare bruge et øjeblik af din tid.
Fint. Vi har to muligheder.
Du kan lukke mig ind og få det overstået hurtigt,
eller jeg kan komme med en retskendelse og en flok mænd.
Så vidt jeg har forstået, ville du ikke bryde dig om det.
Fint, jeg får en retskendelse.
Skummel gang.
Hallo? Åh, hej.
Jeg beklager, frøken.
Jeg skulle bare tale med dig om din nabo.
Jeg kendte hende ikke.
Jeg beklager. Jeg har travlt.
Hør, ingen... Jeg kommer ind et øjeblik.
Jeg lukker døren.
Ingen er i problemer. Jeg følger bare protokollen.
Jeg skal bare bruge et øjeblik.
Du boede overfor hende.
Ja.
Du har en virkelig smuk lejlighed.
Er det, hvad de lærer dig på politiskolen?
Smigr mig med falsk ros, og så sidder vi og får en kop kaffe?
Hvis du tilbyder, ville jeg elske en kop. Jeg...
Jeg ankom klokken seks i morges.
Jeg kom fra en anden sag, jeg har ikke sovet.
Kaffe ville være fantastisk.
Laver du mad?
- Ja. - Venter du nogen på denne tid?
Det kender du nok allerede svaret på.
Okay, du fik mig. Det var uærligt. Jeg...
Jeg forsøger bare at bryde isen.
Jeg er ikke interesseret i at bryde isen eller småsnakke,
så jeg ville gerne have, hvis du kom til sagen, så jeg kunne
komme videre med min morgen.
Så ingen kaffe?
Hvor længe har du boet her?
Ville du tale om min nabo?
Tak.
Ja, det er korrekt.
Den er flot.
Hun var gammel,
og så vidt jeg forstår, var hun syg i lang tid.
- Jeg ved ikke. - Fra hvad jeg kunne forstå,
havde hun fået det bedre.
Hun foretræk trapperne frem for elevatoren.
Hun foretrak at gå i stedet for at tage en taxa.
Hvis du siger det.
Portneren siger, at du ikke forlader lejligheden så tit.
Det gør jeg vel ikke.
Lider du af...
Hvad hedder det?
- Agorafobi? - Hvis du siger det.
Nej, det var ikke sådan ment. Jeg lider selv af araknofobi.
Gør du?
Ja. Det er frygten for edderkopper.
Så ville jeg da ønske, jeg havde en æske fuld af taranteller nu.
Du er sjov af en dame at være, der ikke forlader sin lejlighed.
Ville du tale om mig eller Hilary?
Hilary?
Det hed hun.
Jeg troede ikke, du kendte hende.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Hvorfor kalder du hende så ved fornavn?
Okay. Er vi snart færdige?
Bare et par minutter til.
I de sidste par dage eller uger,
har der så været underlige besøgende eller noget usædvanligt,
som du har bemærket komme ud fra lejligheden?
Ingen underlige lyde den aften, hun døde?
Da jeg ikke ved, hvilken dag eller aften, hun døde,
og da jeg har gjort det klart,
at jeg intet usædvanligt har bemærket komme fra hendes lejlighed,
vil jeg vove at påstå, at vi nu
snakker om redundans?
Okay, nu er vi færdige.
Tak for kaffen. Jeg giver dig et par visitkort.
Hvis du hører noget, så ring til mig.
Tak. Det vil jeg gøre.
Okay.
Det her er en flot vase.
Den er lidt forvirrende, men flot.
Du kunne nok regne den ud.
PRIVATBANK STYRING AF AKTIVER
Hun hedder Justine Waters
og var kendt som "USA's lille skat."
Enearvingen til Waters-formuen,
der anslås at være på hundrede millioner af dollars,
og hun forsvandt på mystik vis for 17 år siden i denne måned.
Se disse hjemmevideoer af Justine.
De viser hende ved familiens sommerhus i New York.
Som I kan se, optages Justine, der viser sine evner med en hulahopring.
Hun havde dengang verdensrekorden på 14 timer.
Der har været mange spekulationer omkring, hvor Justine er.
Teorierne går fra, at hun stak af med en saudiarabisk prins til,
at hun blev myrdet.
Selvom den mægtige og magtfulde Phillip Waters
påstod, indtil sin død for fem år siden,
at han aldrig stoppede med at lede efter datteren,
forbliver Justines 17 års stilhed
en af de mest omtalte mysterier omkring en forsvundet person.
I dagene op til hendes historiske forsvinden,
gik rygterne på, at 18-årige Justine Waters
netop var blevet forlovet med Jordans prins Achmed Mustafi.
Hvad skete der med Justine Waters?
Og vil vi nogensinde se hende igen?
Jeg er Jerry Penacoli for Extra.
Jeg tænkte på, om du kunne identificere
MAYFIELD ANTIKVITETER OG BØGER
dette våbenmærke?
- Interessant. - Hvorfor det?
Det kunne være et familievåbenmærke.
Dette er bogstavet "M," ikke sandt?
Det var meningen. Det er en grov skitse, men...
Hvor har du fundet det?
Det kan jeg ikke fortælle. Jeg skal bare vide, hvad det er.
Okay. Jeg har en bog omme bagved, en almanak.
Måske kan den findes deri.
Hvor længe tror du... Et øjeblik.
Ja?
Jeg gik igennem beviserne, som du bad om.
Frem med den. Kom så.
- Hvad fandt du? - Ikke meget.
Det eneste interessante er noget receptpligtig medicin,
- men hun var gammel. - Ved vi, hvem lægen er?
Ja, en læge fra Westchester County.
Har vi et navn?
Ja, en dr. Raymond Fontaine.
Okay, et øjeblik.
Lad mig give dig mit visitkort, så kan du ringe til mig.
- Okay, Frank. Pas på dig selv. - Tak, Howie.
Udsigten er bestemt fantastisk.
Som I kan se, er vi direkte over Columbus Circle,
som er det præcise punkt, hvor alle afstande
til og fra New York officielt bliver målt.
Ejeren har renoveret og moderniseret hele lejligheden
med alle de nyeste og bedste bekvemmeligheder.
Topmoderne køkken fra Pedini.
Der er kun to lejligheder på penthouse-etagen.
Der er 24-timers portner. Det er en fuldbetjent bygning.
Og vi får et andet tilbud senere i dag, så...
Jeg tror, I vil passe ind. Hvis jeg var jer, ville jeg slå til.
Hvad synes du?
- Jeg er vild med den. - Godt.
De har lejet lejligheden!
Hvordan kunne det ske?
Jeg skrev en bunke breve!
Jeg er enig, Abby, det er skandaløst.
De har heller ikke ringet tilbage til mig.
Kan vi gøre noget for at forhindre det?
Jeg ser på det med det samme.
- Vi må mødes, Ray. - Jeg har travlt, Abby.
Jeg sagde, vi må mødes, Ray.
Jeg er midt i noget.
Raymond! Nu!
Politiet var her. I min lejlighed.
- Selvfølgelig var politiet her, Abby. - Og det går dig ikke på?
Politiet var her, fordi Hilary døde.
Hun var faldet, og de undersøgte hendes død.
Du bor overfor hende, så selvfølgelig vil de spørge dig,
om du hørte noget mistænkeligt.
Når de fastslår, at hendes død var en ulykke, hvilket det bestemt var,
vil de ikke behøve at forstyrre dig igen.
En af betjentene gav mig sit visitkort.
Ray, hvor mange punge har jeg købt til dig gennem årene?
Den her betyder meget for mig.
Din mor gav mig den på min første dag på lægeskolen.
Jeg vil aldrig skille mig af med den.
Jeg vil ikke have, tingene ændrer sig.
De skal forblive det samme.
- De skal fortsætte... - Abby, Abby.
...som de var. Det her er en forstyrrelse.
Hvis du ikke ønsker forandring,
skal du nok stoppe med at spørge ind til lejligheden overfor.
Og det er rent teoretisk. Lejligheden er lejet ud.
Og de vil leve deres liv, ligesom Hilary levede sit.
Du vil ikke bemærke dem.
Ray.
Abigail.
Du må stole på mig.
Du må slappe af.
Jeg lover dig,
at det nok skal gå.
Har jeg ikke altid været her for dig?
Og med "altid," mener jeg størstedelen af dit liv.
Okay, søde.
- Godmorgen, hr. Stanford. - Godmorgen.
- Hej, hr. - Klandermann.
Hr. Stanford, hvis det ikke gør noget, at jeg siger det,
så føles det, som om jeg kender dig.
- Gør det? - Ja. Det er, som om vi...
Jeg ved ikke, at vi har mødt hinanden et sted eller sådan.
Det hører jeg tit.
- Jeg har vel et af de ansigter. - Jaså?
Det er nok det.
Det duftet sandelig godt fra jeres lejlighed.
- Frøken Lillian er vel... - Ja, hun er kokken i familien.
- Ja. - Det er utroligt, jeg ikke vejer et ton.
Jeg forstår det ikke.
For satan!
Det er lidt for sent til det! Du begyndte, Lillian!
Din skiderik! For fanden! Hvorfor gør du det her?
- Jøsses! - Bed mig endnu engang
om at sænke min stemme, jeg sværger...
- Rengøringsfolkene hører os. - Er det ikke lige meget?
Jeg vil ikke tale med dig, når du er sådan her.
Jeg vil bare indenfor, okay? Charlie...
Du går ingen steder, sæk!
- Din lille skøge! - Jeg går ind igen.
Vi afslutter det her.
- Bare hold kæft! - Åh, rengøringsfolkene skal ikke høre det!
Jeg betaler dem nok til ikke at lytte!
Du er fuld! Jeg vil bare indenfor.
Du går ingen steder.
Sæk! Slog du mig lige? Er det, hvad du gjorde?
Du skal aldrig slå mig!
Sæk!
- Undskyld! - Du skal aldrig slå Charlie!
Forstår du?
Husk på, hvor du kommer fra.
Husk på det, din sæk!
Frøken?
Hjælp mig.
Kom nu.
Skal jeg ringe 112?
Nej.
Han skal ikke i fængsel.
Du må rejse dig. Rejs dig!
- Hjælp mig. - Rejs dig!
Det er okay.
Vær stille.
Lillian.
- Luk ham ikke ind. - Det er Charlie.
Undskyld.
Vær sød at åbne døren.
Kom nu, undskyld. Lad os snakke om det.
Lillian!
- Pis. Vær sød at... - Lillian, åbn døren.
Åbn den skide dør!
Fantastisk.
Tak.
Undskyld. Jeg beklager virkelig.
Hvad undskylder du for?
Jeg beklager, at du blev involveret i det her.
Det var ikke meningen, det skulle ske.
Du skal ikke undskylde.
Han arbejder så hårdt, og når han gør det, bliver han stresset,
og når han er stresset, så drikker han meget.
Og jeg provokerede ham, og det var ikke med vilje.
Jeg har det så dårligt.
Hvorfor undskylder du for ham?
Fordi du ikke kender ham. Han er virkelig...
En pålidelig fyr.
Stop med at undskylde for ham.
Stop så.
Jeg elsker ham virkelig.
Hvorfor ville nogen slå en violinist ihjel?
Nogle gange er det her job ubehageligt.
Hvorfor ville en 80-årig kvinde hoppe ud fra sin balkon?
Kan du se det her? Sådan skal mine gerningssteder være.
Det derovre er en torso, et hoved,
og hernede...
- Du godeste. - Hvad fanden er det?
Sådan skal et gerningssted se ud.
Så du tror heller ikke, det er selvmord?
- Du er en syg stodder. - Jeg siger bare,
efter ni år på jobbet, giver det ikke mening.
Det interessante er kvinden overfor.
Nu kan jeg se, hvad det drejer sig om.
Er hun lækker?
- Ja, hun var flot. - Jeg vidste det.
Her er min pointe.
- Jeg undersøgte hende. - Helt ærligt.
Hun er ikke i systemet. Hun har ikke et cpr-nummer.
Hun har ikke kørekort, intet.
En kvinde som hende, der bor på Columbus Circle, med alle de penge?
Det giver ikke mening.
Hun har ikke forladt sin lejlighed i årevis.
Det er New York. Byen er fuld af tosser.
Nej, hun så ikke tosset ud.
Hvordan så hun ud?
Hun lignede et offer.
Åh, gud.
Jeg kan ikke tro, jeg faldt i søvn her.
Hvad er klokken?
Den er næsten 8.30.
Wauw.
Næsten ni timer. Åh, gud.
Jeg beklager, jeg har trængt mig på.
Det er okay.
Vil du have en kop te?
Nej, det er okay.
Jeg må videre. Men tak.
Åh, gud, Charlie slår mig ihjel.
Det forsøgte han vist allerede på i går aftes.
Ser det så slemt ud?
Har du et spejl?
Det er lige der.
Jeg føler mig så dum.
Nej.
Det gør jeg. Jeg føler mig så dum.
Jeg kender dig ikke engang,
og nu har jeg trukket dig ind i det.
Det er okay.
Åh, gud.
Det er okay. Lad være.
Sæt dig ned.
Jeg skænker en kop te.
Tak.
Du har været så sød.
Jeg beklager.
Charlie er ikke så slem.
Du må ikke hade ham.
- Han gjorde et dårligt første indtryk. - Det ved jeg godt.
Det gjorde han.
Må jeg stille dig et spørgsmål?
Hvorfor bryder du dig ikke om gæster?
Undskyld, jeg vil ikke snage.
Det var, hvad ejendomsmægleren sagde.
For lang tid siden besluttede jeg vel bare, at jeg hellere ville være alene.
Det er ikke så mærkeligt.
Nogle gange vil jeg bare løbe væk
og være et sted, hvor ingen kender mig, og starte forfra.
Det kender jeg godt.
Hvad gjorde du så?
Jeg sagde jo, han kom tilbage.
Så jeg gik ud på gangen og tog hende med ind.
Gangen? Gik du ud på gangen?
Jeg vil tage dig med udenfor.
Du ved, du var der. Og...
Tja, jeg var...
Jeg var bare et barn dengang,
og jeg ville ikke bare stå der
og se det ske.
Så du ringede til politiet.
Nej.
Hvad skete der?
Da hun vågnede i morges...
"Da hun vågnede"? Sov hun hos dig?
Det var ikke ligefrem en tøseaften, Ray.
Hun var såret,
og hun faldt i søvn.
Hvad hedder hun?
Lillian.
Er hun der endnu?
Nej.
Hun gik.
Vil hun være i sikkerhed der?
Det ved jeg ikke.
Åh, Abby.
Hvad har du tænkt dig at gøre nu?
Du ved lige såvel som andre, at det kun vil blive værre.
Det ved jeg ikke. Det er ikke mit ansvar, okay?
Nu, hvor du har hjulpet hende,
vil hun sikkert bede om din hjælp igen.
Har du tænkt på, hvad du vil gøre næste gang?
Nej.
- Stik mig en lille. Ja. - Smøreost?
Jeg vil bare ikke blandes ind i det.
Det er lidt for sent nu.
Og Abigail, det er ikke fair, at du giver hendes tilflugt og trøst
og så næste gang ignorerer hende.
Måske kunne du være proaktiv og tale med hende og hjælpe hende.
Jeg ved ikke.
Du bør overveje det. Hun er din nabo.
I har noget tilfælles.
Måske invitere hende over at spise.
Jeg er ikke sikker på, jeg er tilpas med den idé, Ray.
- Overvej det. - Okay.
- Spiser du? - Ja.
- Bagel med smøreost. - Farvel.
Du gav mig virkelig en omgang.
Undskyld.
Jeg mener det.
Jeg elsker dig.
- Tak, Bubba. - Det var så lidt, frøken Hart.
Frøken Lillian, vil du have hjælp?
- Det må du virkelig undskylde! - Vent.
- Jeg har det. - Nej, lad være, vent.
Hygger du dig dernede, Klandermann?
Nej, hr. Slet ikke. Jeg forsøgte at hjælpe med...
- Jeg driller bare. Lad mig hjælpe. - Åh, godt.
Det bør jeg ikke se.
- Det er okay. - Jeg kalder elevatoren ned.
Sådan.
Undskyld. Jeg forsøgte at hjælpe.
- Det er okay. - Der var så mange poser.
- Jeg indså ikke... - Det er okay.
De er ikke alle til mig. Jeg har købt et nyt slips til dig.
Et nyt slips?
- Et nyt slips. - Et nyt slips? Ja...
Lige her, hr.?
På bordet, tak.
- Undskyld mig. - Tak.
- Er alt okay, Klandermann? - Ja.
Altså, nej.
Det...
Det er der, jeg fandt hende.
- Fandt hvem? - Fru Lonnigan, den forrige lejer.
- Hvad mener du? - Det er...
Det var mig, der fandt hende. Lige der.
De sagde, hun faldt ned ad trapperne.
Det vidste jeg ikke.
Hun var sådan en sød, gammel dame.
Alle i bygningen elskede hende.
Hun havde altid noget sødt at sige og fik alle til at smile.
- Hele bygningen elskede hende virkelig. - Det er så sørgeligt.
Jeg har bare aldrig set nogen dø før.
Hvad mener du?
Hun var ikke død endnu, da jeg fandt hende.
Vi fik et opkald fra lejeren nedenunder, Henderson,
og de hørte et højt...
Jeg skyndte mig... Døren var ulåst,
hvilket er usædvanligt i en bygning som denne.
Men det virkede, som om hun forsøgte at tale.
- Hvad prøvede hun på at sige? - Det ved jeg ikke.
Jeg havde aldrig set noget lignende, og der lå hun...
Det var forfærdeligt. Jeg husker det ikke så godt nu.
Ja, det er en skam.
Jeg hørte det dog måske. Jeg bør ikke sige det.
Ingen ved det, men da jeg fandt hende,
lød det, som om hun forsøgte at sige "Hvorfor?"
- "Hvorfor?" - Men det var et " Hvorfor mig?
"Hvorfor skete det for mig?" Giver det
nogen...
Jeg beklager, jeg bør ikke være her. Undskyld, jeg optog jeres tid.
Har I brug for hjælp til at tømme poserne eller...
Jeg skal nok komme på, hvor jeg kender dig fra, hr. Stanford.
- Sig til, når du husker det. - Selvfølgelig.
Hvad gik det ud på?
Han tror, han kender mig.
Gør han det?
Det tror jeg ikke.
Hej. Undskyld.
Det her... Fra...
Kan jeg gøre andet?
- Tak. - Okay.
Vær sød at komme over, når du er alene. Abigail
Før du flyttede rundt, boede du så i Bakersfield i al den tid?
Bakersfield i Californien.
Min mor drak, hovedsageligt for at komme væk fra min far,
som også drak.
- Var han voldelig? - Ja.
Det er derfor, jeg rejste,
fordi jeg ikke kunne klare det længere. Jeg var femten år,
og jeg havde kun 7,20 dollars.
Og jeg var forelsket i Charlie,
og han har stort set taget sig af mig.
Jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke blive hos en, der skadede mig.
Altså, vi har det sjovt, men jeg...
Uden ham ville jeg ikke have noget.
Jeg kunne ikke gøre det.
Hvad er alternativet?
- Kunne du tænke dig lidt mere vin? - Ja tak.
Hvor er din familie?
Min mor er død.
Og din far?
Han er også død.
Stod I hinanden nært?
Min mor og jeg gjorde.
Min far...
Min far drak også,
og han mistede besindelsen. Han fik vredesanfald.
Og han tæskede min mor og jeg,
når jeg forsøgte at beskytte hende.
Min far kunne kontrollere alt.
Det store Merger-ægteskab i '92
Så I var rige?
Det var vi vel.
Jeg voksede op i en trailerpark.
Heldige mig.
Har du nogen brødre eller søstre?
Nej.
Det er bare mig.
- Dig? - Nej. Det er også bare mig.
Hvordan forsvandt du så?
JUSTINE WATERS FORSVINDER, LÆGE FORHØRT...
Har jeg ikke altid været der for dig?
Min far havde en ven.
Min far havde en ven, og han vidste, hvor slem min far kunne være,
og hvad han kunne finde på, så han hjalp mig med at...
Han hjalp mig.
Det var ikke meningen at... Det var ikke med vilje,
at jeg ville forblive inde. Jeg...
Jeg tog ud for at handle ind,
og jeg sneg mig ud om aftenen,
tog i Central Park.
Jeg var altid forbløffet over, hvor stille der var.
Sådan en stor by.
Jeg vil tage dig med udenfor.
Der er en blomsterbutik en blok væk.
Jeg vil tage dig med derhen.
Der duftet så utroligt,
og jeg vil købe dine yndlingsblomster.
Og en blok længere væk, ligger der en sjælden boghandel,
der lugter af moskus og som har de mest utrolige bøger,
og der er en vinduesplads, og vi kan finde nogle bøger
og læse sammen.
Jeg tror ikke, jeg vil føle mig tryg.
Jeg vil være der med dig
og beskytte dig.
Du kan ikke blive her resten af livet. Se dig lige.
Du er så smuk.
Du er betagende.
Jeg vil tage dig med ud i verden.
Kan du dufte hans lavendel?
Lad os se, om han er i baghaven.
Det er et flot hus. Jeg burde være blevet læge.
Hallo?
Kan du lugte maling?
Helt ærligt.
Mine gode sko. Min mor bliver tosset.
Jeg har lige malet den veranda.
Jeg beklager.
Det vidste vi ikke.
Jeg beklager. Du må være dr. Ray Fontaine?
- Ja. - Jeg er kriminalassistent Frank Giardello.
Min makker, Jerry Eaans.
To betjente, og I kunne ikke regne ud, at verandaen var nymalet?
Vi beklager virkelig.
Vi tænkte på, om du havde et øjeblik.
Ja. Er det i orden, hvis vi taler herude?
- Ja. - Det er i orden.
Vi ville tale med dig om fru Hilary Lonnigan.
Selvfølgelig. Hvad med hende?
Du ved sikkert, at hun døde for et par uger siden.
Selvfølgelig. Jeg var hendes læge.
Ja. Kan du fortælle os om hendes helbred?
Hun havde været syg et stykke tid.
Ja, hun var syg. Hvad fejlede hun?
Kræft.
Den var faktisk i bedring.
Blev hun svimmel eller sådan?
Det nævnte hun ikke. Hun havde det med at presse sig selv.
Hun var en af de slags personer, der ikke brød sig om at sidde stille.
- Hvorfor? - Hun var ilde tilredt.
Hun faldt ned ad trapperne.
Hvad antyder I?
Vi antyder ikke noget.
Vi forsøger bare at fastslå, om det er mord eller ej.
Vi vil gerne se hendes journal, hvis vi må.
Selvfølgelig. Det kræver en stævning.
- Læge-patient tavshedspligt. - Selvfølgelig.
Hvad med, at jeg giver dig mit visitkort...
- Tak. Okay. ...og så snakkes vi ved.
- Det var rart at møde dig. - I lige måde.
- Hvad hedder din hund? - Digger.
- Digger? - Ja.
- Okay. Tak. - Okay.
Forresten,
kender du Abigail Clayton?
Igen, kriminalassistent, læge-patient tavshedspligt.
Ja.
Vi vil ikke forstyrre dig længere. Tak.
- Tak. - Hav en god aften.
I lige måde.
Stop med det.
Hvad?
Jeg spurgte ikke, om hun var patient.
Jeg spurgte, om han kendte hende.
Du klarer det godt.
Godt.
Fantastisk, Abigail. Abigail...
Hvorfor gør vi det her, Lillian? Jeg vil ikke udenfor.
Fordi det er godt at komme ud af lejligheden.
Du klarer det godt. Se dig lige.
- Det er nok, Lillian. - Nej, nej.
Okay, okay.
Du klarer det godt.
- Jeg har det ikke så godt. - Det er okay. Jeg ved det.
Det er langt nok.
Du klarer det godt. Jeg er her for dig.
Abigail.
Hold døren.
Jeg har den, hr.
Jeg har den. Kom ind. Værsgo.
Vi går mindst hen til det bord derovre.
Nej, jeg tror, vi er nået langt nok.
Er alt okay i aften? Hr.?
- Godt. - Jeg er ikke klar endnu.
- Okay? Okay. - Okay.
Okay.
Her skal jeg af.
Nu kan jeg huske, hvor jeg kender dig fra.
Ja.
En, to,
tre.
Kom så! Sådan! Godt! Godt gået!
Flot.
Åh, gud.
Du må være Abigail.
Er du okay, søde?
Her, lad mig hjælpe.
Vær sød ikke at røre hende!
Bare lad være.
Okay?
Vær sød at lade være.
Lad være, Charlie.
I tøser må have en god aften.
Bare bliv her et øjeblik.
Nej, nej!
Vær sød ikke at gå derind!
- Lad være! - Hvad laver du, Charlie?
Han må ikke være i min lejlighed.
- Bliv. Han er voldelig! - Han er i min lejlighed!
Abigail!
Når du får hende ud af lejligheden,
installerer jeg noget software, så når hun går online,
kan vi få hendes kode til banken.
- Okay. Forstået. - Er du med?
Det er som at stjæle et spøgelses identitet.
Præcis. Hun vil forblive i det skjulte.
Og efter, vi har stjålet pengene, hvem vil hun så flygte hen til?
Vi har hendes kontoinformation, hendes cpr-nummer,
hendes underskrift, men vi mangler at skaffe dig et falsk id-kort.
Det er så perfekt.
Vi taler om hundrede millioner af dollars.
- Ikke flere småjobs. - Bare solnedgange og drinks, skat.
Og når vi har kodeordet,
er jobbet i hus.
Tillykke med fødselsdagen.
Tak. Jeg elsker dig, skat.
Jeg elsker dig.
- Lad være, Abigail! - Hvad laver han i min lejlighed?
Han har drukket! Abigail! Han har dukket.
Nej, lad være. Han bliver voldelig.
Du vil ikke have, han slår dig.
Du vil ikke vide, hvordan det føles. Bliv her.
Hov! Det er ikke min lejlighed.
Jeg er lige her, Abigail.
Jeg vil hjem.
Jeg bor her, og det er sådan, jeg vil have det.
Jeg vil være alene. Sådan skal det være.
Du gjorde det godt i aften, Abby.
Jeg kan ikke have folk i mit liv.
Jeg kan ikke have dig i mit liv.
Hvis han er i dit liv, kan jeg ikke...
Nej, jeg vil være alene. Jeg vil være alene.
Okay.
Undskyld det med Charlie.
Stop med at sige undskyld.
Han er...
Han er farlig, og han vil ende med at skade dig mere, end han allerede har gjort.
Vær sød at gå.
Okay.
Vær sød at gå.
Tak for mad, Abigail.
Første nye besked. I aften, klokken 21. 17.
Hr. Stanford? Det er Joe Klandermann.
Jeg bør vel kalde dig Charlie nu, da vi nu kender hinanden, ikke?
Hvis du har svært ved at huske mig,
så tænk 12 år tilbage i detentionen.
Rahway-fængsel? Kan du huske det?
Du var på vej ind for at sidde fem år for svindel,
og jeg var på vej ud efter to år.
Det var gode tider.
Det er nok minder.
Mød mig ved caféen på 59th Street,
når jeg får fri.
Vi må tale sammen.
Du giver mig en andel i det svindelnummer, du har gang i, Charlie.
Jeg ved ikke, hvad det er, men når du bor her, må det være stort.
Ja. Lad mig ikke vente,
makker.
Fandens.
Du gør dumt i at overfalde mig!
Du er død! Hører du? Du er dø...
Aftens hovedhistorie er en bizar død på en eftersøgt forbryder ved Columbus Circle.
Vi går nu live til Diane Weiss, som er ved gerningsstedet.
Diane, manden blev åbenbart kvalt, før han blev ramt af en bus?
Ja, Ginger. Politiet mener, at ofret er flygtet fra overfaldsmanden.
Men ofret, Joseph Klandermann,
hvis rigtige navn var Nathaniel Muskit, var en eftersøgt forbryder.
- Charlie? - Muskit forsvandt for næsten 12 år siden
- og har været gået under jorden lige siden. - Charlie?
Han blev kendt skyldig i 1998 i en pyramidefidus, der malkede investorer...
Dræbte du Klandermann? Charlie?
Charlie, vi begår ikke mord!
- Lillian. - Nej, Charlie.
Det her er nummeret.
Det er svindelnummeret, vi har ventet på!
Han kunne have meldt os. Jeg traf en beslutning for at beskytte os.
Det var dumt gjort, Charlie.
Jeg vil ikke flygte fra politiet!
Du har intet at frygte. Okay?
Det skal nok gå.
Det er okay.
Hvad står der?
- Han vil mødes. - Ja.
Klandermann er død, Ray. Han er død.
Ja, det hørte jeg. Er du okay?
Det ved jeg ikke.
Hvad skal jeg gøre?
De finder en ny portner.
Jeg ved ikke, om jeg kan stole på en ny portner.
Jeg kan ikke stole på en ny portner. Klandermann havde været her så længe.
Hvordan skal jeg kunne stole på en ny, Ray?
Ray, jeg må se dig.
Jeg kan ikke lige nu. Jeg lover, at jeg kommer senere.
Jeg har virkelig brug for at se dig, Ray.
Vi ses senere i aften. Bare slap af.
Tag en dyb indånding. For min skyld, okay?
Farvel.
Det her er løbet løbsk.
- Jeg forstår. - Nej, det tror jeg ikke, du gør.
Det er over alt i tv.
Fru Lonnigan var en ting. Det var nødvendigt.
- Det var Klandermann også. - Charlie?
Men der blev begået en fejl med fru Lonnigan.
- Hvad mener du? - Hvad mener han?
Hvornår ville du sige det, Charlie?
Det her er ikke tidspunktet eller stedet.
- Hvad mener du med "fejl," Ray? - Der blevet begået en alvorlig fejl.
Vi ville tale med dig om fru Hilary Lonnigan.
Politiet kom forbi, fordi de efterforsker et mord,
ikke et fald af en 82-årig kvinde.
- Jeg begår ikke fejl. - Det gør du åbenbart.
Ellers ville de ikke efterforske et mord, Charles.
Jøsses.
Takket være mig, levede fru Lonnigan et langt og velstående liv,
tre år længere, end jeg forventede,
og der er kun en vis mængde tid, man gider at vente.
Men det er overstået nu.
Vi må diskutere en afslutning.
Nej, det er ikke slut endnu.
Vi er en e-mail væk fra en formue.
Charles, hvor lang tid tror du, der går, før de finder ud af,
at det er mig, der ejer lejligheden? At jeg betalte for det hele?
Det er mine penge!
Når de regner det ud, tager det ikke lang tid,
før de regner ud, hvem Abigail er.
Og hvad vi er ude på.
Vi må diskutere en afslutning.
Han har måske ret, Lillian.
Det er bare en skam.
Hvis I vil undskylde mig, vil jeg vande mine planter,
tage hen til Abigail, gå ud med hendes skrald, tage hendes vasketøj
og give hende en fodmassage, så hun kan slappe af,
takket være dig.
Jeg er vel dømt til at tage mig af hende resten af mit liv.
Hvad skal vi gøre?
Lad mig tale med ham.
Lillian.
Gå ind i huset og få det til at ligne, at der var et røveri.
Okay?
- Har du taget hans ting? - Ja.
Tog du telefonen?
Lå den ikke indenfor?
Nej.
Den har alle vores informationer.
Det ved jeg godt.
Flygter vi?
Nej.
Nej. Vi flygter ikke.
Vi er for tæt på.
Hvor langt vil vi nå uden penge?
Vi vidste, at hvis det gik galt, måtte vi havde en nødplan, og det har vi.
Okay?
Vi må tvinge hende.
Okay?
Vi må gøre det nu.
Det skal nok gå.
Jeg har brug for dig! Vær sød at lukke op! Skynd dig!
Vær sød at lukke op! Luk mig ind! Luk døren og luk mig ind!
Han slår mig ihjel, Abigail! Kom nu!
Kom nu, Abigail! Vær sød at lukke op!
Kom nu, Abigail!
Luk døren op!
Åh, gud! Fald ned, Charlie!
- Vil du forlade mig? - Nej, det lover jeg!
- Vil du forlade mig? - Jeg forlader dig ikke, Charlie!
Undskyld! Okay?
Nej, nej! Lad væ...
Sæk! Kom tilbage!
Giv mig pistolen!
Pistolen! Giv mig pistolen!
Jeg skyder dig, Charlie! Jeg skyder dig!
- Vil du skyde mig? - Jeg skyder dig, Charlie!
Gør det!
Charlie.
Stop! Stop! Nej! Hvad har du gang i?
Stop! Nej!
Nej! Lad ham være!
Hvad har du gang i?
Hvad har du gang i? Charlie!
Charlie, nej!
Charlie, vågn op! Vågn op, Charlie, min skat.
Åh, gud!
Vågn op, Charlie!
Du slog ham ihjel, Abigail! Hvad har du gjort?
Nej! Jeg gjorde det ikke! Det var dig.
- Du skød ham! - Nej! Min skat. Åh, Charlie.
- Jeg må ringe til nogen. - Bliv hos mig.
Nej, Abigail! Du må ikke ringe efter nogen! Er du vanvittig?
Ingen må vide det. Nej, Abigail!
Vi har lige slået Charlie ihjel.
Vi må flygte. Vi må væk herfra.
Nej, jeg kan ikke gå nogen steder!
Vi er en e-mail væk fra en formue.
Jeg er helt alene, og jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, og jeg må flygte.
Vær sød at hjælpe mig, Abigail.
Vi må skrabe de penge sammen, vi kan finde,
og så må jeg flygte. Okay?
Jeg har penge.
Jeg har ikke nogen penge.
Vi kan overføre
penge fra min konto.
Og når vi har kodeordet, er jobbet i hus.
Gid jeg kunne tale med Ray.
Nej, du kan ikke tale med Ray. Du kan ikke tale med nogen.
Jeg stoler på ham.
Se på mig.
Vi kan kun stole på hinanden nu.
Okay?
Okay.
Er det sandt? Tager du pis på mig?
Er du sikker?
Samme fyr?
Hvad fandt du ud af?
Jeg tror ikke, det er et "M," kriminalassistent.
- Hvad mener du? - Jeg tror, det er et "W."
Og hvis det er, kunne det sagtens være våbenskjoldet for Waters-familien.
- Kender du Waters-familien? - Ja, selvfølgelig.
Det er utroligt spændende.
Kan du måske fortælle mig, hvor du har set det?
Desværre ikke.
Jeg har lige fundet ud af, at fru Lonnigans lejlighed blev betalt af et firma.
Hun var åbenbart barnepige for en rig familie.
Gæt hvem der står bag?
- Hvem? - Dr. Raymond Fontaine.
Virkelig? Lad os besøge den gode læge. Tak, Howie.
Når som helst, Frank.
Privatbank Konto-kodeord HULAHOOP14
Verandaen er blevet malet om.
Er der nogen?
Nej.
Dr. Fontaine.
Hallo?
NYPD.
Jeg går denne vej.
Frank.
Se lige her.
Ray, Ray.
Det er ikke min.
Jeg smutter.
Tag dig et bad, og når du er færdig,
vil jeg være tilbage.
Okay.
Og så ordner vi...
Bliv her.
Hvor skulle jeg tage hen?
Frøken Clayton, det er kriminalassistent Giardello.
Ja, kriminalassistent?
Jeg ringer ikke ligefrem med gode nyheder.
Min makker og jeg har fundet dr. Fontaine,
og jeg beklager at måtte fortælle,
at han blevet fundet død. Han er blevet myrdet.
Hvis du er den, jeg tror, du er, så er du midt i noget meget farligt.
- Jeg beklager, frøken Clayton. - Hvad skal jeg gøre?
Vi er på vej. Vi er der om en time.
Bliv hvor du er og luk ikke nogen ind, okay?
Tak, kriminalassistent.
Kom så.
LØS PATRON 38-KALIBER
Jeg vil bare ikke blandes ind i det.
Måske invitere hende over at spise.
Jeg vil tage dig med udenfor.
Hun mindede mig om...
Du ved, du var der.
Tja, jeg var...
Jeg var bare et barn dengang.
Nej, du kan ikke tale med Ray. Du kan ikke tale med nogen.
Du må stole på mig.
Undskyld mig.
Jeg vil gerne tale med nogen om at lukke en konto.
Det er hr. Ross, bankbestyreren.
Han sidder derovre.
Tak.
Giardello.
Kriminalassisten, det er Abigail Clayton.
- Vi er på vej. Er alt i orden? - På vej?
Ja, siden vi sidst talte sammen.
Siden vi sidst tale sammen? For to uger siden?
Nej, for mindre end en halv time siden.
Du må tage fejl. Jeg var i bad. Jeg har ikke talt med nogen.
- Var det ikke dig, jeg talte mig? - Nej. Åh, gud.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg vil gerne lukke en konto.
Okay.
Behold du bare den der.
Okay.
Lukning af konto.
Må jeg få kodeordet til kontoen, tak?
Hulahoop14.
Server optaget Fejlkode 409
Sådan.
Okay, frøken Clayton.
Alt lader til at være i orden.
Skønt.
Før vi kan færdiggøre det, er jeg nødt til at stille et par spørgsmål.
Jeg beklager. Det tager blot et øjeblik.
Justine Waters vil ikke længere forblive i det skjule.
Løbet tør for blæk.
Det er bare en af de dage.
Hun vil være i Waters Bank på 59th og Broadway.
Okay.
Var du på noget tidspunkt utilfreds med vores service?
Nej.
Det er godt at høre.
Hun kalder sig Abigail Clayton og...
Må jeg spørge, hvad grunden er til, du hæver dine penge?
Hun vil være iklædt en sort kjole.
Jeg forlader landet.
Skønt! Skal du til Europa? Jeg var netop i Paris med min forlovede.
Vi boede på... Hvad var det nu, det hotel hed?
Det var skønt. Der var butlere og...
Hvad var det nu, hotellet hed?
Undskyld mig.
Hvordan går det, gutter?
Det ser ud til, I har en travl dag, hvad?
Husk at tage noget at drikke.
Og husk på kun at stoppe for rødt lys og korte nederdele, ikke?
Okay.
Er du okay?
Ja... Jeg er...
Jeg har travlt. Jeg skal nå et fly.
Du venter med tingene til sidste øjeblik, hvad? En kvinde efter mit hjerte!
Min far siger altid: "Gjorde du det ikke til sidst,
"gjorde du det ikke rigtigt."
- Det er sjovt. - Ja. Han er en sjov fyr.
Til sidst, er der noget, vi kan gøre for at forbedre os?
- Nej. I har været fantastiske. - Tak.
Okay. Så...
Kan jeg svare på andet, før vi lukker din konto?
Ja. Kan jeg få saldoen?
Intet problem.
Syv-tyve.
720 millioner?
Ja.
Vil du have det i en-dollarsedler?
Har du tænkt dig at købe Frankrig?
Åh, gud.
- 720 millioner. - Åh, gud.
Du er vittig. Nej, 7,20 dollars.
Vil du have en check på det?
7,20 dollars. Er det...
Er det ikke korrekt?
Jeg havde kun 7,20 dollars.
Er du okay, frøken Clayton?
- Hvad laver du her? - Jeg gik.
Jeg kunne ikke blive der længere.
Det sørgede du for.
Kan vi gå et sted hen og tale?
Det er der ikke tid til, Abigail.
Jeg har ringet lidt rundt.
- Ringet? - Ja.
Jeg ringede til en flok mennesker.
Du har gemt dig i lang tid.
Det er din "velkommen tilbage" -fest, Abigail.
Hvorfor kalder du mig Abigail?
Du fortalte manden, at det var dit navn. Gjorde du ikke?
Det var, hvad du ville.
Stjæle mit liv, ligne mig,
stjæle mine penge.
Eller måske er det Justine.
Jeg beklager.
Jeg har så meget at fortælle dig.
Men vi har ikke lang tid, så jeg håber, det er en kort historie.
Vær nu sød.
Der må være en anden mulighed.
Du bør gå.
Gå.
Der er et lig i din lejlighed.
Sort kjole, sort kjole.
Undskyld mig, er du Justine Waters?
Gå med jer! Nej!
Hvorhen?
Kennedy-lufthavn.
Hvad gik det ud på?
De har lige fundet hende pigen,
- Justine Waters. - Det siger du ikke?
Ingen tasker?
Ingen tasker.
Hvor skal du hen?
Et sikkert og varmt sted.
Sikkert og varmt. Der har jeg altid villet hen, frøken.
Nej, ikke "frøken."
Du kan...
Du kan kalde mig Lillian.
SLUT Danish